KÆRLIGHEDENS SLØR
KINA 1925
LONDON TO ÅR TIDLIGERE
- Godaften. - Godaften.
- Jeg tænkte på... - Hvilket?
Undskyld. Jeg tænkte på, om De ville danse?
Hvorfor ikke?
Kitty, hvem var den unge mand, du dansede med i aftes?
- Hvilken en af dem? - Ham, der så så alvorlig ud.
Nå, ham.
Det var vel dig, der inviterede ham, mor?
Det var mig, der inviterede ham.
Han hedder Fane og er læge.
Han er leder af et af de britiske laboratorier i Shanghai.
Han kom på visit. Jeg sagde, han kunne komme igen når som helst.
Det er ikke ofte, du bryder dig om mine mænd.
- Bryder du dig om ham? - Ikke rigtig.
- Er han forelsket i dig? - Det ved jeg ikke.
Jeg er ikke forelsket i ham.
Pas på, unge dame. Tiden kan løbe fra dig.
Hold nu op, mor.
Tanken om, at en kvinde skulle gifte sig med den første den bedste, -
- uagtet hendes egne følelser, er antikveret.
Hvor længe skal din far så forsørge dig?
- Goddag. - Goddag, jeg...
Jeg ville bare...
Deres far har inviteret mig.
- Jeg er på vej ud. - Må jeg slå følge med Dem?
Lige til tiden.
Hvad er det, De arbejder med?
Jeg er bakteriolog.
Det må være fascinerende.
De har ingen anelse om, hvad det er, vel?
Jeg studerer sygdomsfremkaldende mikroorganismer.
- Hvor fortryllende. - Nej, overhovedet ikke.
Skal vi gå indenfor?
Kan De lide blomster?
Egentlig ikke.
Jeg mener, jo, men vi har ingen blomster hjemme.
Mor plejer at sige: "Hvorfor købe, hvad man kan dyrke gratis?"
Men vi dyrker dem heller ikke. Det er ganske fjollet.
At lægge så megen energi i noget, der bare dør alligevel.
Jeg vil gerne sige noget til Dem.
Jeg ville spørge, om De ville gifte Dem med mig.
Jeg er temmelig lamslået.
- Fornemmede De ikke min forelskelse? - Det har De aldrig vist mig.
Jeg havde lyst til at vise Dem det. Det er vanskeligt, jeg...
- Men sådan er det. - Jaså.
Jeg er ikke sikker på, at det var særlig velformuleret.
Jeg er elendig til den slags, men jeg skal tilbage til Kina snart.
Jeg har ikke tid til varsomhed.
- Jeg har aldrig tænkt på Dem sådan. - Jeg vinder ved nærmere bekendtskab.
Jeg vil gøre alt, hvad der står i min magt, for at gøre Dem lykkelig.
Alt.
Jeg tror, De vil kunne lide Shanghai. Den er ganske betagende.
Der er mange baller.
De forventer vel ikke, at jeg skal svare Dem nu og her?
Jeg kender Dem jo slet ikke.
Vi havde forhåbninger, men vi vidste ikke, han ville fri så hurtigt.
Ja. Et smukt efterårsbryllup.
Hun er kommet godt i vej, min Doris.
I det mindste er én af dem vellykket.
Nej, jeg har for længst opgivet ethvert håb for Kitty.
Jeg ved, De forstår.
Nå? Er det mindre, end du havde regnet med?
Jeg ved ikke, hvad jeg havde forestillet mig.
Har du ikke et klaver?
Nej, jeg spiller ikke klaver.
- Hvem er det? - Det er mig.
Kom ind.
Jeg ville bare se, om du havde fået indrettet dig.
Har du gjort dig det behageligt? Har du brug for noget?
Jeg har ikke brug for noget.
Godt. Godt.
Jeg er så glad for, at du er her.
- Skal jeg slukke lampen? - Hvorfor det?
Jeg slukker lampen.
Det styrter ned.
- Jeg sagde, det styrter ned. - Ja, jeg hørte dig godt.
- Du kunne godt have svaret. - Undskyld.
Jeg siger ikke noget, før jeg har noget at sige.
Hvis alle gjorde det, -
- ville mennesket miste evnen til at tale.
Walter.
Undskyld.
Du har ret.
Hvad skal vi lave? Skal vi spille et spil?
Du kan ikke lide de spil, jeg holder af.
Lad os spille kort.
Ville du nyde det, hvis vi gik ud en aften?
Vi er blevet inviteret ud.
- Af hvem? - Townsends.
- Dorothy Townsend. - Bryder du dig ikke om hende?
Jeg har kun mødt hende én gang, men hun har næsen i sky.
- Har hun? - Ja. Jeg ved ikke hvorfor.
Hvad var hun? Gift med en vicekonsul. De er sære, de Shanghai-mennesker.
Mor ville ikke have inviteret halvdelen af dem til middag.
Det er i orden.
Jeg troede, du ville nyde det, men vi behøver ikke tage derhen.
Jeg er ligeglad.
Hvorhen?
- Kitty Fane? Godt, De kunne komme. - Det er Walter.
- En fornøjelse. - Det er min mand.
Charlie, kom, og tag imod vores gæster.
- Du kender mr. Fane. - Det er dr. Fane, min skat.
- Om forladelse. - Ingen årsag.
Det her er dr. Fanes kone, Kitty.
Jeg antog, De arbejdede på konsulatet.
Nej, jeg er på forskningslaboratoriet.
På laboratoriet? Hvor spændende.
- Nyder De forestillingen? - Jeg har aldrig set noget lignende.
Hver bevægelse betyder noget. Kan De se, hvor hun dækker sit ansigt til?
Hun begræder sin skæbne.
Hvad er der sket med hende?
Hun er blevet solgt som slave.
Hun er blevet dømt til et liv med slid og slæb -
- i et fremmed land langt væk hjemmefra.
Kan De se kæderne?
De symboliserer, hvor bundet hendes sjæl er.
Så derfor græder hun.
Hun græder for den livsglade pige, hun engang var, -
- og den ensomme kvinde, hun er blevet til.
Og frem for alt -
- græder hun for den kærlighed, hun aldrig vil føle.
For den kærlighed, hun aldrig kommer til at give.
Er det det, hun siger?
Faktisk har jeg ingen anelse.
Jeg taler ikke kinesisk.
Hvad var det?
Måske var det stuepigen.
De er gået.
Han hørte os.
- Hvem? - Walter.
Walter? Hvad sker der ved det?
- Han tror bare, du tager en lur. - Med døren låst?
Du trænger til en drink.
Selv hvis han hørte os, tror jeg ikke, han vil gøre noget.
Han ved godt, man ikke vinder noget ved at lave en skandale.
Har du tænkt over, at min mand er forelsket i mig?
Jeg fornemmer, at du vil til at sige noget skrækkeligt.
Tit tror kvinder, at mænd elsker dem højere, end de gør.
Jeg nærer ingen illusioner om, at du er forelsket i mig.
Men der tager du fejl.
Kan du lide din gave?
Den er fin nok.
Gør jeg dig lige så lykkelig, som du gør mig?
Selvfølgelig gør du det, skat.
SAVNER DIG FAR
- Hassan? - Ja?
- Hvem kom med denne pakke? - Dr. Fane.
- Hvornår? - Mens De sov.
Det er snart midt på dagen.
Vi kunne gøre holdt her under træerne, men jeg vil gerne fortsætte.
Du gør dig da ikke bekymringer om mig?
Nuvel. Vi fortsætter.
Charlie Townsend, tak.
- Charles Townsend. - Jeg må tale med dig.
Kitty, det kan jeg ikke. Jeg har et møde i klubben om en time.
Jeg kan ikke tale mere.
- Hvorfor er du hjemme nu? - Jeg må tale med dig.
Jeg skulle lige til at tage et bad.
Det er temmelig vigtigt. Det kan ikke vente.
Sæt dig ned.
Kender du landsbyen Mei-Tan-Fu?
Den var i avisen forleden.
Det er en lille by ved en biflod til Yangtze Kiang i det indre Kina.
Der er et udbrud af kolera. Den værste epidemi i lang tid.
Den kinesiske embedslæge er død.
Nogle franske nonner driver hospitalet, men folk dør som fluer.
Jeg har meldt mig frivilligt til at tage dertil.
- Hvorfor det? Du er jo ikke læge. - Jeg har en grad i medicin.
At jeg først og fremmest er videnskabsmand, er kun godt.
Er det ikke frygteligt farligt?
Det kunne det godt være, jo.
Det tager ti dage. Vi kan tage toget det første stykke, -
- men derefter er det med hestevogn og til sidst bærestol.
- Hvem er "vi"? - Dig og mig.
- Forventer du, at jeg tager med? - Det håbede jeg da.
Det er ikke noget for en kvinde. Det ville være det rene galskab.
- Hvorfor skulle jeg det? - For at støtte mig?
Nej, jeg gør det ikke. Det er skammeligt af dig at spørge.
Fint. Jeg indsender min skilsmissebegæring i morgen.
Du har anset mig for at være dummere, end jeg er.
- Jeg forstår ikke, hvad du taler om. - Gør du ikke?
Jeg vil skilles på grund af utroskab.
Jeg skriver, at Charles Townsend er din elsker.
Undskyld. Det her er ubehageligt, -
- men lad os ikke gøre det værre end nødvendigt.
Hvad foreslår du så, vi gør?
Lad mig blive skilt fra dig diskret.
- På hvilket grundlag? - Det ville en gentleman gøre.
Giv mig én god grund til, at jeg skulle gøre mig besvær for dig.
Vi ville ikke skade nogen, men...
...Charlie og jeg er forelskede i hinanden.
- Han vil giftes med mig. - Er det sandt?
Jeg vidste ikke, at du var en tåbe.
Du nyder åbenbart at såre mig.
Du kan lige så godt vænne dig til det. Vi elsker hinanden.
Vi er trætte af hemmeligheder.
- Du hader, at du mødte mig. - Hold op med at håne mig.
Jeg kan ikke reagere anderledes.
Det er grinagtigt. Jeg har prøvet at gøre dig lykkelig.
Jeg fornedrede mig selv og lod, som om jeg var lige så tarvelig og...
Hvis du afbryder mig igen, kvæler jeg dig. Sæt dig ned.
Jeg vidste godt, at du var egenkærlig og forkælet, da vi blev gift, -
- men jeg elskede dig.
Du giftede dig kun med mig for at komme langt væk fra din mor.
Jeg håbede, det kunne udvikle sig til noget mere.
Jeg tog fejl.
Du har det ikke i dig.
Har en mand ikke det, en kvinde kan elske, er det hans skyld.
- Ikke hendes. - Uanset hvad...
I morgen tager vi til Mei-Tan-Fu, eller også indgiver jeg begæringen.
Du kan ikke mene, at jeg skal ind midt i en koleraepidemi.
Tror du ikke?
Åh gud.
Det er det, du vil, ikke?
- Tror du, Charlie vil tillade det? - Han kan ikke gøre noget ved det.
Alt, hvad du sagde, passer.
Det hele.
Jeg giftede mig med dig, selvom jeg ikke elskede dig. Det vidste du godt.
Bærer du ikke en lige så stor del af skylden?
Godt. Så gør jeg sådan her.
Vi har alle sammen værdier at beskytte.
Desværre har mr. Nagata skabt en ret presserende situation.
En uheldig, men uundgåelig hændelse.
- Deres sjakbajs skød en arbejder. - En urostifter.
De har undgået en lille strejke, -
- men De har skabt en stor demonstration.
- Må jeg låne din pen? - Værsgo.
- Kan vi regne med Chiang Kai-shek? - Han er nationalist.
Han er på kinesernes side. Det er derfor, de kalder sig nationalister.
Til mr. Townsend.
Jeg tror, De undervurderer situationens alvor.
Hvad vil De foreslå? En håndfuld betjente nytter ikke meget.
Vil I have mig undskyldt?
Sikke en overraskelse. De har reddet mig fra et kobbel kedelige ulve.
Jeg er her af ren og skær nødvendighed.
Er alt i orden?
- Jeg var nødt til at tale med dig. - Det er ikke særlig belejligt.
- Han har fundet ud af det. - Javel.
Efter Dem, mrs. Fane.
- Goddag, Charlie. - Goddag, George.
- Goddag, Townsend. - Adam.
Han vil skilles.
Du vedgik dig ikke noget, vel? Erkendte du noget?
- Nej. - Er du sikker?
Ganske sikker.
Det er en værre kattepine.
- Han siger, han kan bevise det. - Vi nægter alt.
Han kan ikke bevise noget. Desuden ville en skandale skade Walter.
Det bliver der ikke. Walter har lovet mig, at vi skal skilles diskret.
Det er da ikke så slemt.
- Vil du holde om mig? - Naturligvis.
Åh gud.
Hans tilbud har en betingelse.
- Jeg er ikke rig. - Han vil ikke have dine penge.
Han vil lade sig skille, hvis Dorothy vil skilles fra dig.
- Og hvis... - Hvad?
Hvis du gifter dig med mig.
Uanset hvad der sker, skat, må vi holde Dorothy ude af det her.
Hvad mener du?
Vi må tænke på andre end os selv.
Jeg kender Dorothy. Intet kunne få hende til at gå fra mig.
- Du vil ikke skilles fra hende. - Det handler ikke om mit ægteskab.
Ved du, hvor vigtig en stilling jeg beklæder?
Hvorfor griner du?
Jeg tror ikke, Walter nogensinde ville skilles fra mig.
- Han vidste, du ville svigte mig. - Du må forstå min situation.
Kitty. Vi skal nok løse problemerne.
- Jeg tager med dig. - Godt. Det tænkte jeg nok.
Jeg skal vel bare have sommerkjoler med? Og et ligklæde?
Den ville jeg ikke røre ved, hvis jeg var dig. De døde nok i den seng.
Det her bliver dit værelse.
De må være lægens kone.
Jeg har lige mødt Deres mand og har inviteret mig selv til middag.
Jeg har sørget for, at Watsons kokkepige er blevet her.
Undskyld. Jeg hedder Waddington.
- Kitty Fane. - Jeg er toldfunktionær.
De må være en af vores naboer.
Deres eneste nabo. Den sidste på skansen.
- Og Watson var missionær her? - Ja. En guttermand.
Amerikaner. Skøn familie.
Jeg kan vise dig deres gravsted i morgen.
- Det er venligt af Dem. - Jeg håber ikke, rejsen var streng.
Vi har rejst i to uger.
To uger? Er I svømmet hertil?
Nej, vi kom ikke ad floden, men over land.
- Hvorfor dog det? - Vi ville se lidt af landet.
Og for at få lidt sol. Ikke også, skat?
En cocktail?
Må det gå jer vel.
Jeg fik at vide, at jeg kunne få hjælp af oberst Yu.
Held og lykke med det. Han er ikke glad for briter.
Jeg må advare jer. Situationen er også spændt herude.
Hvis koleraen ikke får bugt med os, gør nationalisterne det.
De prøvede at jage nonnerne væk, men de vil fandeme alle være martyrer.
Hvorfor er De blevet her?
Jeg er udstationeret her.
Det overraskede mig, at De meldte Dem frivilligt.
Der er mulighed for at forske her. Det ville jeg ikke gå glip af.
Og Dem?
- De er her vel ikke for at forske? - Det er min mand, der er forsker.
Minsandten.
Fik De bivirkninger af vaccinationen?
- De er vel blevet vaccineret? - Naturligvis.
Watsons var vaccinerede. Det hjalp dem ikke meget.
Har I taget grammofonplader med?
Nej. Desværre ikke.
En skam. Jeg er træt af dem, jeg har.
Prøv at høre. Hvad er dog det?
Det er på den anden side af floden. De vil skræmme Døden væk.
Jeg tager ind til byen i morgen for at se mig omkring.
- Jeg kan vaccinere dig om aftenen. - Vaccinerer du dig selv?
- Nej, det tror jeg ikke. - Så behøver du ikke vaccinere mig.
Sig mig, Walter... Er det en langtrukken affære at dø af kolera?
Nej, alle kropsvæsker forsvinder på 36 timer. Man dør af væskemangel.
Det er ulækkert og smertefuldt.
Men det går forholdsvist stærkt.
Godnat.
- Tror De, det er nødvendigt? - Prøv at se det billede her.
Det her er oberst Yu fra Guomindang-partiet.
- Han sætter en vagtpost her. - Skal jeg holdes fanget?
Nej. Mr. Waddington mener bare, vi bør tage vores forholdsregler.
Mod hvad dog?
For et par dage siden åbnede britiske tropper ild mod en gruppe kinesere, -
- der demonstrerede i Shanghai. 11 af dem døde.
Vi har først lige hørt det. De her var overalt i byen i aftes.
DØD OVER DE FREMMEDE MORDERE
Der er ingen grund til frygt. Nationalister frygter også kolera.
Drikker de vand fra brønden? Må jeg se, hvor de får drikkevand fra?
Imperialistsvin.
Vi må lukke brønden, indtil den er blevet undersøgt.
Forstår De det?
Ja, dr. Fane.
Jeg er uddannet i Moskva.
Hvis De ikke bryder Dem om engelsk, kan vi tale russisk.
Engelsk passer mig fint, tak.
- Her. Har De set kolera før? - I laboratoriet.
- Jeg mener en patient. - Nej. Det har jeg ikke.
Jeg udfører ikke klinisk arbejde.
Jeg er specialist i smitsomme sygdomme.
- Skal vi? - Efter Dem, doktor.
Jeg har ikke brug for Dem.
Vend om!
Jeg leder efter mr. Waddington.
Vent her. Er det i orden?
Hallo? Mr. Waddington.
Godmorgen.
- Hvad kan jeg hjælpe Dem med? - Jeg har fundet en plade til Dem.
Stravinsky. Meget moderne. Tak.
Var der andet?
Ved De, hvornår posten kommer forbi? Det er til Shanghai.
Siden koleraudbruddet kommer de ikke længere end til havnen.
Men læg bare brevet her. En, jeg kender, skal derhen på fredag.
Townsend. Charlie Townsend?
Ja, han er en bekendt af min mand.
- Kender De ham? - Det er årevis siden.
Vi var begge to på konsulatet i Shanghai. Charmerende kone.
- Ja, de er meget vellidte. - Det har han gjort til en videnskab.
- Kender De hans familie? - Nogenlunde. Jeg holder af Dorothy.
Ja, de er vist lykkeligt gift.
Han har været amourøs.
Ingen alvorlige affærer?
Hun fandt det lidet smigrende, -
- at de kvinder, som faldt for ham, var så middelmådige.
God fornøjelse med pladen.
Brevet.
Nå ja.
Det er gået op for mig, at fredag er for sent for mig. Ellers tak.
Vil du være sød at række mig saltet?
Undskyld, sagde du noget?
Vil du række mig saltet?
Tak.
Skal det være sådan her fra nu af?
"Hun tilbringer aftenerne i stilhed."
Gad vide, om du ikke er blevet vanvittig.
- Hun har ikke tilberedt det. - Lad det stå. Lad det stå.
Tak.
Prøver du på at slå dig selv ihjel?
Brønden i byen er inficeret.
Det er ikke rent. Ikke rent.
Hvad er der?
Kom væk derfra.
Hvad er der i vejen med Te-Ming?
- De har den døde mand på Dem. - De er meget overtroiske.
Hun har mistet tre børn og sin mand.
Det er ikke så mærkeligt.
Det her sted er ikke passende for en kvinde.
Da man telegraferede til mig, at De kom, -
- blev jeg forbløffet.
Jeg forestillede mig, at De var -
- en stramtandet sygeplejerske med tykke ben og overskæg.
Så kom jeg ind i bungalowen, og der stod De.
Skrøbelig og træt.
Og meget ulykkelig.
- Det var en lang rejse. - De er også ulykkelig nu.
Jeg tænkte, at I var vanvittigt forelskede, -
- og at De nægtede at blive hjemme.
- Det er en plausibel forklaring. - Ja.
Men den er ikke sand.
Ved De, hvad der er mærkeligt?
At Deres mand aldrig ser på Dem.
Han kigger på væggene, ned i gulvet og på sine sko.
- Han har meget at tænke på. - Det tror jeg gerne.
Åh gud.
Alt er i orden.
Hvad laver du?
Martini?
Jeg har en meddelelse fra abbedissen.
Hvem?
Nonnen, som leder børnehjemmet og hospitalet.
- Ved hun, jeg eksisterer? - Mr. Waddington har omtalt dig.
Hun vil gerne møde den kærlige og loyale kvinde, -
- som er gift med den næstekærlige dr. Fane.
Så må jeg gøre mig klar til det cirkusnummer.
Hun kan godt forstå, hvis du ikke vil ind midt i epidemiens centrum.
Hvis du ikke er bange, hvorfor skulle jeg så være det?
Åh gud.
Du er fuld.
Udlænding. Rejs hjem.
De skal ikke forvente det store opbud. De er ludfattige.
Goddag.
Det er rart at gøre bekendtskab med den modige læges kone.
Det er en fornøjelse at møde Dem.
Spis madeleine-kagerne.
Søster Sankt Josef lavede dem nu til morgen.
Sig mig, mrs. Fane. Hvilken trosretning tilhører De?
Undskyld.
Vi gik til gudstjeneste, men ikke hver gang.
Man kan vel sige, at jeg er medlem af folkekirken.
Hvilket er en pæn måde at sige på, at De ikke tror på noget særligt.
De er meget køn og meget ung.
Det er jeg ikke. Jeg føler mig ældgammel.
Hvis mrs. Fane vil bese klosteret og børnehjemmet, -
- skal jeg med glæde vise hende rundt.
Alene.
Vi sørger for, at de ældste piger har travlt med at sy.
Det tjener penge til klosteret.
Hende der vil ikke døbes.
Her er vores musiklokale.
Søster Maryse.
Søster Dominique var pianist.
Hun døde i sidste uge. Kolera.
Sygeafdelingen er derinde.
Det er ikke et kønt syn.
- Skal jeg kalde på dr. Fane? - Lad os ikke forstyrre ham.
Nu hvor epidemien er over os, -
- har vi endnu flere at tage os af.
Det her spædbarn blev bragt herhen i morges. Endnu en forældreløs.
Hun siger, at dr. Fane elsker børn.
Han hjælper så meget, han kan på børneafdelingen.
- Er alt i orden? - Ja.
Det er ingenting.
Det er bare fjollet.
Hvad vil du?
Undskyld.
- Jeg har din mad med. - Bare sæt den fra dig.
- Var der andet? - Hvad laver du?
Jeg undersøger nitratindholdet i den her tomat.
Hvorfor det?
Hvorfor?
Det interesserer dig ikke.
Nå, men velbekomme.
Hvad gør vi, hvis vi klarer os gennem epidemien?
Det ved jeg ikke, -
- men det nytter ikke at tale om en situation, vi hellere må glemme.
- Hvorfor hører du ikke efter? - Hvis du insisterer.
Det er bare efter... Efter at have været henne hos nonnerne...
Har de omvendt dig?
- De talte om dig, og så blev jeg... - Hvad? Så blev du hvad?
- Jeg har været bange for dig. - Det burde du også være.
Hvis jeg ikke kan få arbejdet, går jeg i seng.
Jeg ved godt, du er vred på mig, men hvis vi kunne tale sammen...
Jeg forstår dig ikke. Hvad er det, du vil mig?
- At vi skal være mindre ulykkelige. - Jeg er ikke ulykkelig.
- Jeg har ikke tid til dig. - Jeg føler mig ubrugelig.
- Hvad skal jeg gøre ved det? - Hold op med at straffe mig.
Afskyr du mig?
- Nej, jeg afskyr mig selv. - Hvorfor det?
Fordi jeg engang elskede dig.
Goddag.
Jeg håber ikke, jeg kommer ubelejligt.
Søster Maryse døde i nat.
Jeg har lige skrevet til hendes forældre.
Det er syndigt af mig at sørge, -
- når jeg ved, hendes gode og simple sjæl er steget til Himmels.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Nu da søsteren er død, mangler der vel endnu flere folk?
Jeg tænkte, at jeg kunne komme hertil klosteret -
- og hjælpe til med noget.
Har De ikke gjort nok ved bare at følge med Deres mand hertil?
Jeg har været her en måned nu. Jeg har intet at lave hele dagen.
Måske kunne jeg hjælpe søstrene på hospitalet.
Det kan ikke lade sig gøre. Kolera er forfærdeligt at opleve.
- Og hvad, hvis De blev syg? - Jeg vil gerne skure gulve.
Jeg vil bare gerne føle mig nyttig.
Det er ikke nødvendigt.
Børnene skurer gulv.
Det er vores pligt og privilegium at gøre det her.
Men der er mere at lave hver dag.
Har De talt med Deres mand om det her?
Jeg forstår ikke, hvad De siger.
Jeg fandt også spor af det i floden nær gravpladsen.
- Har du undersøgt det grundigt? - Tre gange.
Så er det bevis nok.
Jeg anbefaler, at badeområdet afspærres.
- Hele floden skal spærres af. - Hvor langt skal folk gå efter vand?
Jeg ved det ikke. Mindst 800 meter fra gravpladsen.
- Det er for langt væk. - Ikke desto mindre...
Det er nødvendigt.
Var vi ikke enige om at beordre folk til at begrave de døde straks?
- Det har vi gjort. - Ja, men I håndhæver det ikke.
Familierne skjuler ligene i dagevis og begraver dem tæt på floden.
De behøver ikke forklare mig det to gange.
Oberst, jeg anmoder om, at De beordrer Deres soldater -
- til at trænge ind hos folk og fjerne ligene med magt.
Der skete ikke noget.
Goddag.
Jeg har forstået det. Ånderne skal have adgang til vandet.
Jeg vil bare flytte nogle af dem, så de ikke kommer i vandet.
De døde står under deres krigsherres beskyttelse.
Det er ikke godt for en vestlig kvinde at gå alene rundt på.
Ti nu stille.
Du er ligeglad med, om jeg bliver dræbt eller keder mig ihjel.
Desuden var jeg ikke alene.
Jeg var sammen med min brave beskytter, Sung Ching.
Og forresten...
Det vil glæde dig, at nonnerne heller ikke kan bruge mig til noget.
Jeg afspærrede byens vandforsyning i dag.
Hvad vil du gøre?
Jeg aner det ikke.
Så er vi begge to ubrugelige.
Endelig har vi noget tilfælles.
- Vi er vist begge to blevet... - Ikke nu.
- Hvabehar? - Jeg tæller.
Vi slår lejr her.
Tror De, at denne krigsherre er samarbejdsvillig?
- Det tror jeg ikke. - Hvordan vil De så overtale ham?
Det ved jeg ikke.
De er som dyr.
De har ingen visioner for fremtiden. De har kun sult og styrke.
Det er mænd som dem, der har den reelle magt i Kina.
Men deres tid er snart omme.
Der er ikke plads til dem i det nye Kina.
Jeg tror ikke, De bryder Dem om, at jeg er her.
Kina tilhører det kinesiske folk, -
- men det er resten af verden ikke enig i.
Ja, men det har jeg ikke noget at gøre med.
Jeg kom ikke hertil med våben. Jeg kom med et mikroskop.
Jeg tror på Dem.
Men det ville være rart at arbejde sammen med Dem, -
- uden at Deres lands våben var rettet mod mit folk.
Vi vil aflede vand længere oppe ad floden. Før gravpladsen.
Med hjælp fra Deres soldater kan vi flytte gravene væk fra vandet.
Oberst Yu og hans mænd sørger for, at folk bliver begravet hurtigt.
Det vil holde vandet rent, mens de sørger for ordentlig kloakering.
Det vil betyde, at nogle få dør frem for tusinder.
Er han færdig?
Jeg vil ikke ofre mine mænd på den her koleraredelighed.
Når folk dør, så er det deres skæbne.
Du der. Få ham væk herfra.
Han sagde nej.
Han forstår ikke engelsk, vel?
Sig til ham, at det er det mest grinagtige tøj, jeg har set.
Lægen nærer den dybeste respekt for Dem.
De har ret. Epidemien er en værre redelighed. Min foresatte sagde, -
- at hvis Deres mænd ikke kan kontrollere det, -
- så vil vores hær med glæde komme og hjælpe.
Efter at have set det her sted, -
- som er så overvældende, -
- er jeg bange for, at de aldrig ville tage af sted igen.
Undskyld.
De skal ikke stoppe for min skyld, hvis dr. Fane nyder det.
Jeg har intet imod det.
- Jeg var bare på vej... - Nej, bliv her.
- Hvis De synes... - Fortsæt bare.
Men måske vil De spille noget mere beroligende.
Naturligvis.
Der kom et nyt spædbarn i dag.
Pigerne gav hende navnet Zan Kien. Det betyder "helt ny".
Nonnerne vil kalde hende Katherine.
Og det kan pigerne selvfølgelig ikke udtale.
Gudskelov for de nonner. De gør så meget og får så lidt igen.
Sådan kan man vel se på det.
Vel?
Det er nok lidt mere kompliceret end det.
De tager sig af nødlidende børn og giver dem en ny chance.
De opsøger unge mødre.
De beder dem om at give deres børn til klosteret.
De tilbyder dem penge for at overtale dem.
De er her ikke kun for at drive et børnehjem.
De forvandler børnene til små katolikker.
Ingen af os er her uden grund.
Men alt i alt synes jeg, at det, de gør, er godt.
Jeg er her kun for at studere bakterier.
Jeg beundrer dem.
Det hele behøver ikke være så kompliceret og trist.
Og jeg synes, at det, du gør, er utrolig ædelt.
Du plejede at foragte mig. Gør du ikke stadig det?
Det er utroligt, at du skulle have så lidt sans for proportioner.
Mennesker er mere komplicerede end dine små mikrober.
Vi er uforudsigelige. Vi begår fejl og skuffer hinanden.
Ja, det gør vi i hvert fald.
Undskyld, jeg ikke er så perfekt, som du vil have mig til at være.
Jeg er bare almindelig.
Jeg har aldrig givet mig ud for andet.
Det har du i hvert fald ikke.
Jeg kan godt lide at gå i teateret og at danse og spille tennis.
Jeg kan godt lide at spille spil. Jeg kan lide mænd, der spiller spil.
- Jeg er ganske god til bridge. - Det er da fandens ophidsende.
Og du trak mig igennem endeløse museer i Venedig -
- og ævlede løs om kanalerne -
- og lagunernes slusning eller sådan noget vrøvl.
Jeg ville hellere have spillet golf i Sandwich.
Du har vist ret.
Det var dumt af os at lede efter ting i hinanden, som vi ikke besad.
Ja, det var det.
Hvorfor sparkede du ikke døren ind, da jeg lå der med Charlie?
Du kunne i det mindste have pryglet ham.
Han var ikke det værd.
Eller også er jeg for hovmodig til at slås.
Det ved jeg nu ikke rigtig.
BEGRAV DE DØDE STRAKS
I må ikke tage ham.
Hans ånd får aldrig hvile.
Jeg har bedt abbedissen om at holde søstrene inde.
Jeg har sat en vagtpost udenfor. Alle vesterlændinge bør blive indenfor.
Har mrs. Fane været her i dag?
Hun gik for lidt siden.
- Det er den britiske djævels værk! - Respekter vores traditioner.
Af sted. Af sted!
Af sted!
Sung Ching, hvor er mrs. Fane?
- Jeg forstår ikke, hvad I siger. - Kom væk fra hende.
- Er alt i orden? - Ja.
Kom.
Vi er løbet tør for whisky.
Må jeg bede om en drink?
Goddag, skat.
Jeg var udstationeret i Hankou under revolutionen, -
- hvor de massakrerede alle Manchuerne.
Jeg hjalp en familie med at få nye papirer.
Hun var den yngste af deres døtre.
Jeg gav hende ikke meget opmærksomhed i starten.
Eller jeg gav hende i virkeligheden for meget.
Da jeg forlod Hankou, fulgte hun med.
Jeg sendte hende hjem to-tre gange, -
- men hun kom tilbage hver gang.
Jeg vidste ikke, at De holdt så meget af hende.
Hvad får Dem til at tro det?
Jeg kan se det i Deres øjne.
Mænd er uberegnelige.
Jeg troede, De var som de andre, men nu føler jeg, at jeg ikke kender Dem.
Gad vide, hvad hun ser i Dem?
Wan Xi.
Hun siger, jeg er en god mand.
Som om en kvinde nogensinde har elsket en mand for hans dyder.
Godmorgen.
Jeg tror, det er bedst at holde sig fra byen i dag.
Det er i orden.
Jeg går en tur.
Så kom da.
- Hvad i alverden laver du herude? - Går mine tømmermænd væk.
Hvad laver du?
Prøver at købe bambus af herren der, men han forlanger en ublu pris.
Og mit hoved er for ødelagt til at tinge om prisen.
- Vil du have et lift hjem? - Hvordan?
På bøflen?
Vi leder vandet væk midlertidigt.
Vi sender det ind til byen, hvor de kan få fat i det.
Det er over 800 meter. Det var et djævelsk arbejde.
Abbedisse.
- Skal jeg dø nu? - Vær nu ikke fjollet.
Hør her, ma chère, kan det tænkes, De er gravid?
Jeg mener...
- Det er vel muligt. - Der er ingen tvivl om det.
Ja. Søster Sankt Josef vidste det med det samme.
- Jeg kan ikke tro det. - Hvorfor ikke?
Det er helt naturligt at få et barn.
Tænk på, hvor glad Deres mand bliver.
Hvad er der sket? De sagde, du var besvimet.
Jeg har det fint. Det er ikke kolera.
Nej, det tror jeg heller ikke.
Fik du kvalme, eller besvimede du bare?
Stop, Walter.
- Jeg er gravid. - Et barn?
Er du helt sikker?
Det er da vidunderligt.
Hvor længe tror du, du har været gravid?
To måneder.
Måske længere.
Er det mig, der er far til det?
Jeg ved det ærligt talt ikke.
Det er jeg ked af.
Det betyder ikke noget nu.
- Gør det? - Nej.
Nej, det gør det ikke.
Kom med.
- Hvor kommer de fra? - Koleraen har spredt sig sydpå.
De har ingen læger der.
Hvis de kommer ind til byen, inficerer de det hele.
Stop! Stop!
Stop. Vi kan hjælpe jer her. Oberst, sig, de ikke må komme ind i byen.
Mrs. Fane, saml alle børnene i musiklokalet.
Vent her.
Kom så.
Drengen der. Kom med ham.
Jeg forstår det ikke. Hvorfor vækkede han mig ikke?
Han stod tidligt op, og De havde brug for søvn.
- Hvor ligger flygtningelejren? - Lige uden for byen.
Dr. Fane sagde, at han ville have Dem til at rejse, men at De ikke ville.
Jeg ville ikke forlade jer.
Det sætter vi pris på, -
- men jeg tror, De heller ikke ville forlade ham.
Det er min pligt.
Pligt er kun at vaske sine hænder, når de er beskidte.
Jeg forelskede mig, da jeg var 17 år.
I Gud.
Et pigebarn med romantiske ideer om den troendes liv.
Men min kærlighed var lidenskabelig.
Som tiden gik, blev min kærlighed forandret.
Han har skuffet mig. Ignoreret mig.
Vi har fundet os til rette -
- i en fredelig form for ligegyldighed.
Som et gammelt ægtepar, der sidder tavse i sofaen.
Han ved, jeg aldrig vil forlade Ham. Det her er min pligt.
Men når kærlighed og pligt går op i en højere enhed, -
- fyldes man med nådens lys.
Deres soldat venter på at kunne følge Dem tilbage.
- Jeg vil hellere blive. - Nej.
Hvad er der?
- Det er Deres mand. - Hvad er der?
Han er blevet syg.
Hvor er han?
Det er farligt for hende.
Jeg har ingen indflydelse på det.
- Jeg vil ikke have publikum på. - De må gå nu.
- Deres barn. - Vær rar at gå.
Walter, sig, hvad jeg skal gøre.
Skru ned for droppet. Det kører for hurtigt. Godt.
Det bliver meget værre, før feberen falder.
Kan du klare det her?
- Hvad er der? - Vi løber tør for saltvand.
Kan De bestille mere?
Det har jeg gjort, men for mange vil det være for sent.
Er du vågen?
Har du fået det bedre?
Tilgiv mig.
Tilgive dig?
Der er ikke noget at tilgive.
Undskyld.
Det gør mig ondt.
Han ville have ønsket at blive begravet med det samme.
Naturligvis.
Hvad laver du?
Det er fjollet.
De visner, inden ugen er omme. De er knap nok pengene værd.
- Hvad synes du? - Jeg synes, de er flotte.
Synes du? Det synes jeg også.
Vi må hellere skynde os. Bedstefar venter os.
Kitty Fane.
- Det må jeg nok sige. - Goddag, Charlie.
Hvad laver du i London?
Det er lang tid siden. Jeg burde have skrevet til dig.
Hvem er den raske dreng? Hvad hedder du?
- Walter. - Goddag, Walter.
Jeg hedder Charlie Townsend.
- Hvor gammel er du? - Fem år.
Kom, skat. Vi må se at komme af sted.
- Det var rart at møde dig igen. - I lige måde.
- Farvel, Walter. - Farvel.
Jeg er i London de næste tre uger, måske kunne vi...
Farvel, mr. Townsend.
Farvel, mrs. Fane.
Hvem var det, mor?
Ikke nogen af betydning.
Oversættelse: Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2006